Turnaj sa v Žiline hral v jedálni samosprávneho kraja, toto netradičné umiestnenie našla Evka podľa šachových súťaží. P. župan venoval päť pekných cien a každému magnetku, tuším že sa navrhovalo preberať ceny v patričnom úbore (župane - ak sa neurazí), čo nevyšlo.
Počasie sa po babom lete umúdrilo, okolo ôsmej začalo pršať a interiér o to viac lákal na najlepší nápad - stráviť deň pri scrabble so svetovou špičkou slovenskej verzie.
Priestory v krajskom úrade boli pekné a myslím aj prehľadné (v takom L. Hrádku som ja dvakrát zablúdil).
Tiež tu bolo ticho, z ulíc žiadny ruch, len hráčov pri prvých stoloch dosť rušili rozhovory čašníkov a kuchárov. Boli aj zo päťkrát napomínaní, no diskvalifikovať z turnaja sme ich nemohli. Navarili ale dobre, zvlášť o panenke (ale aj pečenej zelenine) som počúval ódy.
Stoly možno boli dosť blízko seba, intenzita hlasu cca od 10 dB silnejšia ako šepot pôsobila rušivo, na mňa samého suseda dvakrát oprávnene zapstkala (zas slovo zo starého slovníka...) čo si len tak neodpustím (s kolegom som vášnivo rozoberal záver partie). Celkove sa turnaj viacerým páčil a tak sa rozhodlo hneď na mieste dať ho tam aj o rok a hádam porozmýšľame dať pár stolov do priestoru jedálne.
Traja šampióni mali po 6 víťazstiev a rozhodlo skóre.
Víťazka Mirka Janikovičová predviedla temperamentnú radosť z 1.miesta, jej oslavný tanec (asi) som bohužiaľ cez zástupy obdivovateľov nevidel.
Domáci borec sklamal, po jarnej Žiline ho už nikto nepodcenil, jeho výhovorky na starý slovník boli trápne, dúfam že to s Mirom Š. už nejde dolu vodou...
Miro Š.
|